Varför beter du dig så konstigt?
Du hade kunnat träffat nån.
Hon är väldigt intressant. Älskar du henne?
Det kunde ha varit värre. Jag kunde ha pratat med mig själv.
Hädanefter svarar ni bara på tilltal!
Du är som en drottning! Väldigt speciell.
Mamma var där! Henry, min mamma levde.
-Varför skulle jag lita på dig? -Det får du avgöra.
Mamma?
Mamma!
Mamma! Mamma!
-Såja, det är ingen fara. -Jag vill ha ett glas vatten.
Mamma ska hämta det!
Förlåt.
Har den äran, Suzy.
Mamma...
Mamma?
-Mamma! -Jag är vaken.
Ring till din pappa. Jag ska ta en dusch.
Du borde prata med honom varje dag. Han saknar dig.
Hon bestämmer inte. Vi är döda och gör som vi vill.
Nya regler: Ni måste lämna Suzy i fred.
Hennes lägenhet och kliniken är förbjuden mark.
Svara bara på tilltal.
-Hon kan se oss. -Bara hon.
Det är orättvist!
Jag var här först. Det är mitt hus och mina regler.
Henry har rätt. Vi borde lämna henne i fred.
Endast de förtidigt döda hungrar efter liv.
Vad har hon som vi skulle vilja ha?
Vi är oberörbara.
Odödliga.
Vackra.
Vi borde tycka synd om de levande.
-Helvete! -Han verkar klok.
Så talar den som dött ung...
-Ringde du honom? -Ja.
Nu har jag satt de levande döda på plats och talat om vad som gäller.
-Du måste skriva under min läxa. -Jättebra.
-Min läxa? -Ja. Ta på dig skorna.
Kungen - han är mitt älsklingsprojekt.
-Såna dårar gör mig tokig. -Du borde kanske inte lägga dig i.
Då hade jag inte blivit portad från fyra sydamerikanska länder!
Vad? Har du ingen kommentar till det?
Tydligen inte... Mår du bra, Suze?
Varför levde mamma med mig och Steve...i den andra tiden?
Jag vet inte.
Om inte du hade dykt upp, hade mamma kanske kommit tillbaka.
Och jag hade varit en framgångsrik tandläkare. Jag fick en utmärkelse!
Utmärkelser är övervärderade, tro mig. Jag fick tre BPI-utmärkelser.
Men det skiter jag i. Fjärde gången snodde Sid den. Vilken Sid...?
Jag var verkligen framgångsrik. Jag är kanske för okoncentrerad nu.
Du är väldigt distraherande.
Tack. Det tar jag som en komplimang.
-Letar du efter den här? -Toppen!
Linda måste ha stoppat den på fel ställe.
Hon tog Joans död så hårt. Hon var ju med när det hände.
Eller så var hon inkompetent. Jag är inte rädd för döden.
Berätta för henne att jag är här!
Joan Darts tandköttsproblem svarade inte på vanlig behandling.
Det kan ha varit ärftligt. Fast jag trodde att det var bakteriellt...
-Men jag har inget prov. -Jag kan göra efterforskningar.
Titta, vilka skador i premolar-området.
Det har gått rakt ner i tandbenet. Otroligt!
Hämta mr Adams.
Uppför dig, annars får du inte vara här inne!
Försök du bara... Ut!
-Graham, du bryter mot reglerna. -Det är kul.
-Be Suzy om ursäkt! -Nej!
-Det får du ursäkta. -Det är ingen fara.
Du är väldigt vacker.
Nej, det är jag...inte.
Jäklar! - Hejsan!
Förlåt mig, Penelope. Jag tappade brickan.
Jag brukar inte vara fumlig. Varsågod och sitt.
Joanie...!
-Hur går det? -Hörde du vad Kungen sa?
-"Vacker". Jag...? -Ja, han är lustig...
Du... Var är du begravd? Du blev väl inte kremerad?
Nej! Jag fick en fin gravplats bredvid min man i Bronte.
-Havsutsikt. -Säger du det...
-Minns du vilket radnummer det var? -Jag förstår inte...
Jag samlar på svårbegriplig fakta.
Fråga mig hur många kostymer Sinatra hade: 136.
Otroligt, va?
Det var skönt, Elvis!
Kom...
Gamla skolkompisar - bättre än familj.
Du är för berusad för att köra.
Det har du rätt i. Kör du.
-Jag är 14 år. -Jag vet. Det är på tiden.
-Jag kan ringa efter en taxi. -Taxi?!
Vet du vad problemet med din generation är? Ni läser för mycket!
Eller så spelar ni tv-spel. Vi håller på att få en nation av mesar.
Ni måste känna på faran!
Säg till samhället: "Ni äger inte mig. Jag äger mig."
-Pappa, det är faktiskt inte lagligt. -Du känner adrenalinet, va?
Det gör du!
Pappa!
Nu kör vi!
Hej.
Vi har inte setts tidigare. Vilket, med tanke på din klädsel-
-måste tyda på ouppmärksamhet.
-Antonia. -Henry.
Välkommen till mitt hem.
Nå, Antonia... Vad gör du här?
Det verkar vara en intressant, kanske depraverad, historia.
Det är lustigt att när man lever, så frågar alla vad man jobbar med.
Men när man är död, frågar folk hur man dog.
Jag är revisor. Jobbade på skattemyndigheten.
Det hade jag inte väntat mig.
-Jag var på maskerad. Därav... -Då förstår jag.
Jag tog en varm korv och så dansade jag lite.
Men korven var så god!
Som om det var det godaste jag nånsin ätit.
Så jag glufsade i mig den så glupskt att jag satte den i halsen.
-Skojar du?! -Kvävd av wienerkorv.
Märkte ingen nåt?
-Först trodde de nog att jag dansade. -Vilken försmädlig död.
Jag hade inte tänkt mig att gå klädd så här efter döden...
Ja. Jag vet, jag är inte korkad.
-Var det pappa? -Det behöver jag inte tala om.
Nej... Jag tänkte att vi kunde ha laxpudding till middag.
Verity?
Vad är det? Varför säger du inget?
Det kan jag inte tala om.
-Varför inte? -Sluta ställa frågor!
Okej.
-Det var nära ögat... -Ursäkta? Sa du nåt?
Henry?
-Hallå? -Hej! Det är mamma.
-Vad gör du? -Vi är på väg hem.
-Hur mår du, mamma? -Jag saknar dig. Hur är det i skolan?
-Jag kan inte prata nu. -Varför inte det?
Hej då!
Den här Kungen och hans gäng...
-Umgås du med honom? -Han är rätt fascinerande.
Alla tjejerna har olika minnen av honom...
Men jag tror att han är mycket äldre än dem. Han berättar inget.
Jag tror att han var musiker eller konstnär.
-Varför tror du det? -Han är arrogant och sexig.
-Skulle det vara en komplimang? -Det kan du nog räkna ut.
Jag tror att han är från medeltiden. Han är lite gammaldags.
Han sa "Darbonne" i sömnen. Det klingar franskt.
-Medeltiden? -Ja, medeltiden och fransk.
Nej... Jag tror att han är en gammal hippie.
Är du rädd att du har fått konkurrens?
-Var sover du? -Hos Suzy.
Okej. God natt.
God natt.
Var är du?
Du kom.
Räck mig din hand.
-Magenta. -Magenta?
Knäpp upp blusen.
Du är så vacker. Jag önskar att du kunde se det.
Vad har du på dig och varför väckte du mig inte?
Det gjorde jag. Och jag berättade om pjäsen: "Duchess of Malfi".
Är det klokt att gå klädd så i skolan? Det ger vissa signaler...
Jag struntar i vad folk tycker. Du har sagt att jag ska vara mig själv.
Visst. Så klart.
Jag måste gå nu, annars kommer jag för sent.
De sa att det var en bra idé, Bonny. Nej, jag kom ihåg dem.
Jag tar med de röda och de guldfärgade.
God morgon.
-Pratar vi med varandra än? -Jag har bråttom. Måste skynda mig.
-Verity, kan du tala om vad det är? -Näpp!
-God morgon. -Hej, mamma.
Varför är vi inte vänner på Facebook?
-Då ser du saker som du inte ska se. -Vad då? Vi har väl inga hemligheter?
Hur får man bort blodfläckar på siden?
-Vad för nåt? -Nu kommer bussen! Hej då.
Blod...?
-Hej! -Hej, Suze.
-Välkommen till vår enkla boning. -Det är jättefint!
Var för sig är våra saker inte mycket att hänga i granen-
-men tillsammans...
-Det blev rätt coolt. -Tycker du?
Ja, visst... Absolut.
-Coolt... -Tog du med dig lunchen?
Han lagar lunch åt mig! Hur sexigt är inte det?
-Kan du fatta det här? -Vilket då?
Mitt liv... För en gångs skull funkar det!
Ärligt talat, så trodde jag inte att det nånsin skulle göra det.
Han är toppen. Jag är glad för din skull.
-Herregud, gjorde jag dig ledsen? -Nej!
God morgon. Ska ni åka ner?
Det var okänsligt att prata om min perfekta man och mitt perfekta liv.
Du har ju ingenting. Du har så lite.
-Förlåt! -Så "lite" har jag inte.
Jag har nästan allt jag vill ha.
-Du kan kanske börja dejta? -Det behövs inte.
Vi behöver alla mänsklig beröring.
Oroa dig inte, jag ska ordna nåt. Dags att hoppa upp i sadeln igen!
Hej.
-Steve, är allt bra med Elvis? -Du kan ha förstört honom.
-Hans manlighet står på spel. -Var inte fånig!
Du har klemat bort honom och jag tillät det.
Du lät honom prata med pretentiös brittisk accent.
Vi har båda gjort fel, och nu beter han sig konstigt.
Vi var överens om att han fick det bäst hos dig.
-Det här handlar om att vara man. -Herregud...
Tanken på en riktig karl skrämmer dig, va? Din pappa var vek.
Testosteron skrämmer dig, det var därför du kände hatkärlek till mig.
Jag måste lägga på. Somliga måste arbeta...
Joan!
Joanie! Du...
-Håll dig borta från Kungen. -Varför det? Han är trevlig.
Han får en att känna sig speciell.
Livet efter döden är en sån besvikelse.
Jag vet. Var är vingarna? Harporna?
Gud - var är Gud?
Han kunde åtminstone komma på besök.
Jag känner mig ensam. Jag saknar min syster.
Det blir bättre, Joan. Det är sant.
Människorna bleknar bort.
-Hur var hon, din syster? -Hon?
Vi var så olika. Jag älskade musik och teater, hon var rationell.
Hon var vacker, och jag var slätstruken.
Jag var med när du dog, Joan.
Jag känner mig ansvarig för dig, för att du är här.
Gör du? Du verkar inte vara den typen.
Det är jag inte heller, men jag gör ett undantag för dig.
Du var inte vek. Du var underbar.
-Hej... -Hej.
-Slappna av. -Jag är avslappnad.
Du ska inte vara här. Det är nya regler nu, det vet du.
-Jag tror inte att vi kan följa dem. -Jag kan alltid följa regler.
Det är jag väldigt bra på.
Jag ville tala om att du måste vara mer närvarande i din dotters liv.
Hennes liv kommer att påverkas av gåvan du har. Hon kommer att få lida.
Var du i hennes rum i morse? Där är det tillträde förbjudet!
-Håll ett öga på Barney. -Vem då?
Fråga henne.
Nu vill jag att du går.
Magenta...
Herregud!
Dr Darling, mår du bra?
Du ser ut som om du sett ett spöke.
Titta, vad fin han är.
-Det är ett ovanligt husdjur, pappa. -Det är inget husdjur.
-Vad är det? -Det där är en fläskstek.
Ska vi döda den?
Nej.
Du ska döda den.
Du skojar, väl?
Har du haft det bra i dag? Har du många läxor?
Hur mår Barney?
Verity, säg nåt! Det här känns hemskt, vi är ju vänner.
Det är bäst att jag inte säger nåt på några dar.
-Säg bara om Barney är en vän. -Ja.
Det är du också.
-Känner du till Barney? -Vilken Barney?
Verity har en vän som heter Barney. Kungen kände till det.
Jag har inte sett till Verity på sistone. Jag har varit så splittrad.
Jag har märkt det. Du brukade hålla ett öga på henne.
Jag är ledsen, Suze...
Den där Kungen skrämmer mig. Det är nåt läskigt över honom.
Han är knappast någon upptäcktsresande från medeltiden.
Jag var inte särskilt duktig i skolan-
-men jag är rätt säker på att de inte sa "cool" i Frankrike på medeltiden.
-Varför gick jag med på det här? -Folk kommer att fixa dejter åt dig.
De hoppas att du ska träffa nån.
-Ser jag okej ut? -Du är jättefin.
Var inte alltför rar nu.
Prata om tandläkaryrket! Då tappar han nog intresset...
Kom inte dit. Det blir pinsamt nog ändå.
Jag stannar här med Verity och grabbarna.
Jag kanske bara tittar ner lite senare...
-Parkeringsvakt. -Tandläkare.
Det sa din syster.
Jag spelar bas också.
Köttpudding!
Efter mormors recept.
Mår du bra, Mitchell?
-Är du vegan? -Förlåt.
Min mormor dog förra månaden och hon lagade sånt hela tiden.
Det var tråkigt att höra.
Vad sorgligt. Döden kan vara svårhanterlig...
-Knappast ett ämne för en dejt. -Det är ingen dejt!
Det kunde vara det, om ni ansträngde er lite.
-Mer vin? -Nej tack. Det är bra.
"Henry Mallet - gåtfullt geni eller fyllesvin?"
Varför måste det vara det ena eller det andra?
Sjukdomar i tandköttet är nära kopplade till hjärtsjukdomar.
Om jag hittar det genetiska...
Pratar du om sjukdomar i tandköttet när vi äter middag?
Det är precis som när pappa levde.
-Det är faktiskt väldigt intressant. -Visst.
Hur går det med ditt skrivande, Zac?
Det blev ett bakslag den här veckan.
-Henrys mamma dog. -Varför var det ett bakslag?
Vi hade kontakt och hon skulle skicka intressant material till mig.
Jösses, vilken bländande middagskonversation!
Mer vin och död, någon?
-Pappa, kan vi prata? -Så klart.
Kan vi inte bara acceptera att jag inte är som du?
Jag vill inte att du ska vara som jag, utan allt som du kan vara.
På vilket sätt hjälper det att döda en gris?
Du tvingas tänja på gränserna.
Tiger Woods pappa accepterade inte bara sin son, han formade honom.
-Han manipulerade honom. -Han är ingen förebild längre.
Låt dig inte fångas av konventionella moralbegrepp. Varför lyckas jag?
Min pappa gjorde mig tuff och självsäker. Han var jämt på mig.
Jag kunde inte ta ett steg utan att han retade mig.
Han band fast tennisbollar vid mina knän för att ändra min gångstil.
-Funkade det? -Jag kunde ha gått på catwalken.
-Jag vill inte döda grisen. -Just därför! Prata inte så han hör.
Förstår han engelska?
-Var inte fräck! -Ursäkta.
Jag tänker inte döda grisen!
Det där var inte dåligt!
-Slipper jag döda den nu? -Nej, men vi gör framsteg.
Jösses!
Visst gör vi det, Brutus?
Jag måste dessvärre gå nu.
-Vill du ha honom? -Hur sa?
-Mitchell. -Nej.
Du kan ha honom enbart till sex.
Nej!
Du har rätt. Han är en sån som skriker. Sånt märker man direkt.
Jag beklagar.
Ja, hon var en trevlig tant.
Jag blev lite chockad.
-Hon dyker kanske upp här. -Det hoppas jag inte!
Hon var rätt tjatig.
Jag fick i alla fall pratat med henne - tack vare dig.
-Sa jag vad hon hette? -Jag vet vad min mamma heter.
-Jag menade min mamma. -Jaha... Nej.
-Helen. -Fint namn.
Väldigt engelskt.
Firar vålnader sina födelsedagar? Eller firar de kanske sina dödsdagar?
-Jag vet inte, Suze. -Kan du ta reda på det?
Jag sätter upp det på "ska-göra-listan". Sov nu.
-Stannar du här hela natten? -Ja. Sluta prata nu.
God natt...Mallet.
God natt, Darling.
Jag har väntat på dig.
Jag var inte säker på om jag skulle komma.
-Jag kan hjälpa dig. -Hur då?
Jag kan befria dig.
-Är jag fångad? -Ja.
Vill du vara fri?
Ja.
Nej!
-Nej! -Jösses! Vad är det?
Vad är det?
-Vad i helvete är det?! -Det hände i drömmen!
Suzy, sluta svamla. Vad hände?
Kungen... Han var i drömmen. Jag ville inte vara där.
Vad är det?
Henry!
Var är du...?
Har ni sett Äcklet?
-Vad är det som har hänt, Henry? -Joan, gå ner till kliniken.
Har du sett Kungen?
Gå nu.
-Vilket underbart leende. Ni är...? -Jean Dart. Flickan visade in mig.
Du milde! Det är Jean. Hon är här! Är hon inte tjusig?
-Ni är så lik er syster. -Tvillingar. Jag saknar henne så.
Det förstår jag.
-God morgon! -God morgon.
Jean Dart. Vi kan slutföra vår forskning.
Då tar vi en liten titt.
Då så, gapa stort.
Jag ska ta ett salivprov.
Med er hjälp hoppas vi kunna färdigställa vår avhandling.
Penelope och jag är väldigt spända på bakteriens egenskaper.
Det är väldigt intressant.
Är det något problem?
Den tatueringen är väldigt ovanlig.
Jag har aldrig sett den på nån...levande. Var fick ni den?
-Det är inte... -Magenta. Det är Magenta Liberation.
Jean är kriminolog - expert inom sitt område. Hon är väldigt begåvad.
-Hämta Henry, är du snäll. -Hur sa?
Gode gud!
"Darbonne". Det är helt sanslöst!
Vad ska vi ta oss till?
Intressant fråga...
Tiden är inne.
Nej, du kan inte tvinga mig att döda den.
Du kan inte tvinga mig rent fysiskt.
Vad menar du?
Jag kan bara... strunta i vad du säger.
-Så var lektionen slut. -Var det det du ville lära mig?
Man måste lära sig improvisera, Elvis.
Hitta på ett namn till grisen.
Ers Majestät...
Får jag tala med dig - mellan fyra ögon?
Det du har att säga kan du säga inför alla. Vi har inga hemligheter.
Tänkte väl att du skulle säga det. Jag vill bara reda ut en sak.
Jag har hört allas historier om hur de har dött.
Men jag vill gärna höra din berättelse.
Jag känner mig smickrad. Men minnet av min död är borta.
Ditt försvinner också när du befriat dig från de levandes värld.
Finns det inga ledtrådar alls nånstans där inne...?
Inga kvarlevor eller rester?
"Magenta" - ringer det nån klocka?
Gäller det Suzys drömmar, så styr jag inte över hur jag påverkar henne.
"Darbonne".
"Darbonne"...
Är det ditt namn?
Eller är det kanske nåt mer alldagligt?
Nåt mindre europeiskt?
Något modernare...än medeltid?
Darren, kanske? Darren Bonny?
Little Daza från Adelaide.
Lake Eyre...1972.
En kåt fanatiker med Napoleonkomplex...
...lockar med sig oskuldsfulla flickor från Adelaide upp i bergen.
Där skapar han sitt eget lilla imperium: Magenta Liberation.
Darren?
Men när myndigheterna upptäcker den ruttna hippiens sexslavläger-
-lyckas den modige hålligångaren här...
...övertala er alla att dricka från hans giftbägare.
Och sen - och nu kommer det bästa... så tar han sitt eget liv.
Så gick det till. Han giftmördade er.
Kungen dödade er allihop.
"Drick tillsammans..."
"...och vi blir för evigt förenade."
-Nu minns jag. -Du dödade oss.
Nej!
Hur kunde jag göra det?
-Hur kunde jag göra det? -Det är därför jag har ont i magen.
-Jag trodde att du älskade oss. -Det gör jag!
Jag skulle aldrig göra nåt sånt.
Fast det gjorde du.
Bluff!
Kräk!
Mördare.
-Hej, älskling. -Mamma, var är du?
-Jag är hemma. -Du ska köra mig till schackklubben.
-Inte i dag. Det är pappas tur. -Han är inte här.
-Då får du ta en taxi. -Jag har inga pengar.
Sno pengar ur hans byrålåda.
Verity gråter. Jag vet inte vad jag ska göra.
Mamma!
-Verity, vad är det? -Mamma!
Vad har hänt? Jag kommer!
Okej.
Steve! Var har du varit?
Barnen ringde och Verity lät hysterisk.
Det är din vecka. När du har barnen har jag planerat in andra saker.
-Grattis på födelsedagen! -Jag har saknat dig!
Mamma! Nu kan jag äntligen prata med dig. Jag var så rädd att försäga mig.
Du har jättemånga presenter!
Steve...
-Vad gör hon här? -Jag sätter på henne.
Vi kan väl vara raka med sånt?
-Knullar du nån? -Nej.
Trodde väl inte det. Du ser fortfarande spänd ut.
-Är allt som det ska med Elvis? -Oföränderlig. Han är som han är.
Det var skönt att höra!
Hej!
Vad fint ni har gjort det!
-Tänker du på mamma nån gång? -Varje dag.
-Det gör jag också. -Det trodde inte jag.
-Allt oftare, faktiskt. -Hon lever.
Du tycker säkert att jag är fånig, men jag känner det på mig.
Nej, jag tycker inte att du är fånig.
Det är som en komplimang!
Grattis!
Henry, var är du?
Jag är här.
-Har den äran. -Prata inte.
Vill du pröva lyckan?
-Din mamma lever. -Vad?
-Suzy! Vakna! -Du kommer att älska det.
Suzy, vakna!
Helvete!
Suze? Suze!
Inga fler insatser!
Suzy, andas!
Andas! Vakna!
Suzy, vakna!
Kom till Daz...
Suzy!
Du säger att jag drömmer
Jag mixtrar med...
Jag är rädd att jag försvinner
Men jag kan aldrig lämna dig
Suze!
Han är borta.
-Är allt okej? -Ja.
-Och du? -Vettskrämd!
-Jag hörde dig sjunga. -Jag har kraftfull sångröst.
NME beskrev min röst som "spöklik".
Jag vet inte vem NME är.
Jag vet.
Han sa att mamma lever.
Översättning: Anna Sellius www.primetext.tv